Huomenta. Mitä on tapahtunut? - Törmäsin oveen.
Mitä on tapahtunut, Jan? - Törmäsin pihaporttiin.
Näyttää pahemmalta kuin on. - Miksi sinulle aina käy niin?
Ei minulle aina käy niin. - Viime viikollakin törmäsit oveen.
Tämä oli pihaportti! Niin voi käydä, kun harrastaa liikuntaa.
Kylttisi on vinossa.
Huomenta. Mitä on tapahtunut?
Pihaportti... Tyypillistä tuuriani.
Kerron koko jutun.
Olin rakentamassa työkaluvajaa. Kompastuin anorakin huppuun.
Olin ottanut sen pois, koska siinä oli voitahra.
Iskin pääni päivänvarjon sementtijalustaan.
Ajattelin, että sinulla ehkä olisi jotain voidetta.
Ehkä jotain uutta vasta saapunutta.
Minä katson.
Ne laitetaan 3, 5, 9, kuten aina. Niitä ei vain pinota päällekkäin.
Sinun täytyisi hakea taidekouluun. - Nämä ovat vain sämpylöitä.
Muistatko Sweda Linen moton?
Se on "lautta, joka on ajoissa".
Jotta lautta voi olla ajoissa, mitä se vaatii?
Tulemista ajoissa. - Mikä oli "ajoissa" tänään?
Kuudelta. Minun täytyi viedä äiti sairaalaan.
Lääkäreillä ei ollut aikaa. - Sekö on tekosyysi?
Ei se ole mikään tekosyy.
On minun vastuullani, että ihmiset saavat tällä lautalla syödäkseen.
Jotkut menevät sukulaisiin Lappiin, jotkut jatkavat Norjaan, -
joistakuista on vain mukava päästä kotiin.
Olisin todella huono johtaja, ellen erottaisi sinua.
Joten teen niin. - Mitä?
Minä... Et voi tehdä sitä. Tulin niin pian kuin pääsin.
Otin jopa taksin. Katso!
Anna! Tämähän on ravintolan sokeria. Nyt minulla ei ole muuta vaihtoehtoa.
Pakkaa kamasi ja häivy. - Minulla ei ole kamoja.
Aina parempi. Häivy sitten vain.
Näin.
Ja katkarapuvoileipä.
Tuo ei käy! Ette voi syödä ranskalaisia toisen lautaselta.
Maistoin vain. - Saatte maksaa kahdesta.
Yksi maksoi, yksi syö.
Lopeta nyt. - Pitäisikö minun lopettaa?
Niinkö sinä sanoi?
Hän sanoi, ettei ollut nälkäinen. Korostin, että voileipä on pieni.
Annoin hänelle tilaisuuden, jonka hän jätti käyttämättä.
Nyt maksatte kaksi kertaa seisovan pöydän, à 119 kruunua.
Muuten soitan poliisille. Soitanko?
Ruotsin poliisille. Heidän kanssaan ei ole leikkimistä.
Ole jo hiljaa. - Hyvä on. Soitamme poliisille.
Ellen, voisitko soittaa poliisille? Hyvä.
Söin yhden ranskalaisen tai ehkä kaksi.
Anteeksi. Olen todella pahoillani. Mutta periaatteessa se on väärin.
Myönnän sen.
Kiitos.
Meidän täytyy jutella. - Niin.
Tule. Lautta lähtee viideltä.
Onko jokin hullusti?
Ei. Miksi jokin olisi hullusti?
En halua puuttua yksityiselämääsi, mutta Sweda Line auttaa mielellään.
Se on hauska kuulla, mutta minulla ei ole ongelmia.
Pikkupulmia kuten kaikilla. Ei mitään, millä vaivaisin johtoa.
Se ei käy, että soittelet poliisille. Pelotat asiakkaat tiehensä.
He rikkoivat sääntöjä, Erik. - Hän söi vain pari ranskalaista.
Niin, mutta missä menee raja?
Ei siinä. Tilanne täytyy punnita.
Minä teinkin niin. Varoitin, että katkarapuleipä olisi pieni.
Nainen ei kuunnellut ja alkoi heti syödä miehen lautaselta.
Hyvä on.
Miten Annan kanssa kävi? Miksi erotit hänet?
Anna myöhästyy koko ajan.
Kuulemma vain kaksi kertaa ja pari minuuttia.
Hän varasti myös.
Varastiko Anna?
Anna varasti.
Sokeria. Raaka-aineita. Mitä tahansa.
Minua todella harmittaa, etten ollut huomannut sitä.
Mutta otan sen omalle vastuulleni. Olen liian hyväuskoinen.
Luotan ihmisiin. Se on suuri vikani.
Siinäkö kaikki? - Niin...
Hyvä.
Hei. Löysin sinulle voidetta. Eight Hour.
Mitä se on? Sitäkö vain levitetään päälle?
Levitä sitä iltaisin silmän ympärille. Se auttaa.
Menen oopperaan. Voisit lähteä mukaan.
En taida. - Oletko varma, ettet halua mukaan?
Täytyy mennä kotiin. Hauskaa iltaa. Nähdään huomenna.
Selvä. Hei.
Lippujakaan ei varmaan enää saa.
Minä suljen nyt, Jan. - Selvä.
Miksi "La Boheme" on peruutettu? - Ei ole Mimiä.
Puuttuuko heiltä Mimi? - Puuttuu.
Entä lippuni? Olen ostanut liput yhdeksäksi illaksi.
En minä tiedä.
Minä suljen nyt. Ota selvää huomenna.
Ei sitä noin vain voi peruuttaa. - Heillä ei ole Mimiä.
Silloin ei voi esittää "La Bohemea".
Voit vaihtaa liput uuteen ensi-iltaan.
Hei sitten. - Hei.
Missä sinä viivyit?
Olin töissä. Oliko mukava päivä?
Ei todellakaan.
Seimestä puuttuu lammas, Jan!
Yrittäisit edes vähän olla tukena.
Täytyy sen jossain olla. - Lammas ei varmasti ole mennyt ulos.
Oletko katsonut sohvan alta? - En tietenkään.
En ole katsonut sohvan alta. Etsin puhelimen kuulokkeesta.
Olen vain hölmö kotirouva -
jolla ei ole upeaa työpaikkaa laivayhtiössä.
Lopeta nyt, Bente-muru. - Lakkaa kutsumasta muruksi!
Pelästyitkö? Anteeksi, kulta. Välillä minusta vain tuntuu niin...
Vai mitä? Lkään kuin mikään ei välillä sujuisi.
Tuttu tunne. Tuttu tunne.
Hyvä on.
Teen iltapalaa. Vietetään mukava ilta.
Vai mitä, mu... kulta? Bente-kulta.
Quiche Lorrainea.
Löysin lampaan, Bente. Katso. Bente.
Tavaratelineeseen. Mopo ajoi edellä.
Yhtäkkiä kuski jarrutti, kun tarhalaiset juoksivat yli tien.
Törmäsin siihen. Selvisin sentään.
En usko tuota.
Katso nyt nenääsi. Kellään ei ole noin huonoa tuuria.
Täytyy vain löytää se kaveri, joka ajoi sitä mopoa.
Kysyn sinulta yhtä asiaa. Haluan, että vastaat rehellisesti.
Kysy pois, Erik.
Lyökö Bente sinua?
Mitä sanoit?
Kysyin, että lyökö Bente sinua? - Ei... Ei, ei, ei!
Lyökö hän sinua? - Eikä lyö.
Aallot lyövät välillä aika korkeina kotipuolessa.
Sehän on tunteiden suuri valtameri.
Naimisissa oleminen on sellaista. - Mutta se vaikuttaa työhösi.
Tämä ei voi jatkua.
Kuinka usein hän lyö? Humalassako?
Ei, Bente ei juo.
No ehkä sitä on sattunut yhden ainokaisen kerran.
Ja silloinkin se oli oma syyni.
Oliko siinä kaikki? - Istu, Jan.
Toista auttaa parhaiten jättämällä hänet tai hakemalla apua.
Nyt ylität toimivaltasi. Tuohon sinulla ei ole oikeutta.
Kuuntele, mitä minä sanon! - Selvä.
Hän ei lyö minua. - Joko etsit apua tai lähdet meiltä.
Muuten minun täytyy erottaa sinut.
Mitä apua? En lähde toiseen kaupunkiin.
Mitä?
Kysyin, että mitä. - Minun pitäisi mennä...
Minne? - Sinne, jossa...
Niin... Vaimoni ja minä tappelemme välillä.
Että mitä? - Me tappelemme välillä.
D-49. Käytävää eteenpäin ja sitten oikealle.
Paskiainen.
Alf Larsen. - Olen.
Bjørn Villadsen.
Rudy Maglebæk? - Olen.
Eikö olisi helpompaa, jos vain sanoisimme nimemme?
Benjamin Shumenlansky.
Et ollut sekään. Mikä on nimesi?
Jan Bundgaard. - Maajussi!
Nimeni on Bundgaard. - Maajussi.
Minä olen Torben. Tänään aloitamme pehmeästi.
Kerromme vähän itsestämme.
Miksi olemme täällä, mitä teemme. Aloita sinä, Alf.
Minä... Olen lyönyt muijaani, ja olen autonasentaja.
Hienoa. Rudy. - Minäkin olen lyönyt yhtä muijaa.
Haluan todella tehdä sille jotain tällä kertaa.
Minäkin olen autonasentaja. Meillä on yhteinen verstas.
Jan.
Niin?
Minäkin olen lyönyt yhtä muijaa. Vaimoa.
Oletko autonasentaja? - En!
Johdan gurmeeravintolaa Ruotsin-lautalla.
Tässä on käyntikorttimme, jos autoosi sattuisi tulemaan vika.
Hyvä on. Nyt kerromme, kauanko olemme tunteneet kumppanimme -
ja milloin löimme ensimmäisen kerran. Kertoisitko, Alf?
Olin Tinan kanssa kaksi vuotta.
Aloin mätkiä häntä parin päivän jälkeen.
Emme ole enää yhdessä. - Rudy.
En seurustellut sen naisen kanssa, jota löin.
Olen lyönyt myös muita. Tyttöystäviäkin. Se on kuin...
Kiitos, riittää! Jan.
Bente ja minä tapasimme kansakoulussa-
ja aloimme seurustella. Olin pari luokkaa häntä ylempänä.
Siitä on kauan. Menimme naimisiin vasta 1994, kun Benten äiti kuoli.
Bente oli silloin aivan toisenlainen.
Lauloimme silloin molemmat oopperaa.
Bentellä oli aivan fantastinen ääni.
Milloin ensimmäisen kerran kävit käsiksi Benteen?
En tiedä.
Luulen, että ensimmäisen kerran annoin kunnolla turpaan -
ehkä pari vuotta sitten.
Hyvä. Nyt puhumme siitä, millainen on tavallinen päivänne.
Kävin tänään psykologilla. Saisinko suolaa?
Miksi?
Olen jännittynyt. - Jaa.
Mitä se maksaa? - Ei mitään.
Se menee firman piikkiin. Se kuuluu työntekijän palveluihin.
Jaa.
Ilman muuta heillä on -
sellainen järjestettynä henkisesti sairaille jäsenille.
Olemme työntekijöitä.
Laivayhtiön suuri kassa, johon me muut maksamme.
Onko sinulla aikaa siihen?
Minäkin tarvitsisin vähän apua täällä.
Tällaisessa talossa on paljon hoitamista.
Vai olit sinä tänään psykologin luona.
Herra varjele!
Olen jännittynyt, Bente. Tinnitukseni on pahentunut.
Anna perunoita. - Mutta se on auttanut...
Anna perunoita!
Nämä eivät ole täysin kypsiä.
Haarukan kuuluu mennä läpi, Jan.
Tehdään yhteenveto. Sinulla on alemmuuskompleksi Benten suhteen.
Pelkäät, että hän tapaa muita miehiä kun sinä nyhjäät kotona.
Jan ei nyhjää kotona. Hänellä on työ.
Hiljaa, Rudy.
Kun Bente tulee kotiin, hän ei ole se Bente, johon sinä rakastuit.
Hän on väsynyt Bente, jota suututtaa, kun hän saa siivota jälkesi.
Ärtyisä Bente, jolla on ollut rankka päivä lautalla.
Bente ei rakasta sinua enää.
Hän rakasti sitä entistä Jania. Jania, jonka hän tapasi koulussa.
Sitä Jania, jonka kanssa hän unelmoi laulavansa oopperaa.
Sitä Jania, jolla oli mielekäs työ.
Janilla on työpaikka.
Olemme juuri saavuttamassa jotain suurta.
Sitä Jania ja sitä Benteä, jotka kerran lupasivat toisilleen -
olla yhdessä ikuisesti, ei ole enää olemassa.
He ovat kuolleet. On vain Jan ja Bente, jotka tuhoavat elämänsä.
Tullessaan kotiin.
Niin.
Bentekö se onkin lautalla töissä? - Sanakin vielä, niin lennät ulos!
Siis... Nyhjään kotona, ja inhoan sitä -
etten voi olla se Jan, joka kerran oli se Jan -
johon Bente rakastui. Ja siksi lyön.
Juuri niin, Jan. Siksi sinä lyöt, kun hän tulee kotiin.
Tiedän, että minun pitäisi hankkia työtä.
Päästä pois kotoa ja etsiä apua.
Sinulla on työpaikka! - Ulos, Rudy. Kiitos tästä kerrasta.
Saamari vieköön.
Mutta jos olisin Bente, mitä minun pitäisi tehdä?
Sinun olisi pitänyt jättää itsesi kauan sitten.
Bente... - Saanko lopun salaatin?
Saat, tai...
Saat.
Olen miettinyt meitä.
Minäkin olen miettinyt meitä. Muistatko, kun olimme Roomassa?
Ajattelin sitä tänään. Roomaa... Roma!
Muistatko sen Gare du Nordin konduktöörin -
joka sanoi, että olimme kuin Orfheus ja Eurydike?
Gare du Nord on Pariisissa.
Sama se. Siitä on kauan. - Ei siitä niin kauan ole.
Siitä on kauan, kun olemme tehneet jotain yhdessä.
Ja syntymäpäivänäni annoit minulle mustan ruusun.
Siinä oli pieni kortti jossa luki "Bente-murulleni".
Etsit koko kaupungin löytääksesi lempiväriseni ruusun.
Musta ei ole varsinaisesti mikään väri.
Minulle se on. Se on mielikuvituksen väri.
Niin, Bente.
Tiedät, että olen aina rakastanut sinua ja tulen rakastamaan, mutta...
Ja minä rakastan sinua, Jan. Enemmän...
Mitä tapahtui? - Olen liian lihava. Anteeksi.
Älä nyt, kulta.
Tuoli hajosi, koska se on vanha. - Ei vaan koska olen liian lihava.
Älä nyt. Et ole liian lihava. - Olenpas.
Olet juuri sopiva.
Ette voi jatkuvasti soittaa meille.
Tämä oli erikoistilanne. - Meillä on muutakin tekemistä.
Tämä ei toistu. Olen todella pahoillani, rouvat.
Emme tehneet mitään. - Pyydän anteeksi.
Anteeksi. Kiitos.
He tulivat ravintolaan valtavan kissan kanssa.
Ei heillä ollut kissaa. - Ei nyt.
Se on tosi vaarallista terveydelle. - Tule. Nyt.
Täytyy olla kärsivällinen. Muutos ei tapahdu yhdessä yössä.
Ei ole aikaa, Jan. Ennen vanhaan olisi voitu kuista ihmisten ruokaan -
ja heittää heidät yli laidan. Enää se ei käy.
Nyt on myös silta. Lhmiset voivat valita. Pelotat ihmiset pois.
Tajua se! Meille kaikille olisi hyväksi, että jättäisit Benten.
Käyn siinä ryhmässä. Neuvoit hakemaan apua. Nyt saan sitä.
Se ei näytä auttavan. - Minusta auttaa.
Jan, saamari vie. Älä viitsi. Sinun täytyy jättää hänet.
Sinulla ei ole oikeutta pakottaa minua jättämään vaimoani.
Teen sen sinun vuoksesi!
Sääntöjen mukaan olisit saanut lähteä ajat sitten.
Haluan mielelläni jäädä.
Sinun täytyy antaa aikaa päästä kunnolla siihen ryhmään.
Tarvitsen vain vähän aikaa, Erik. - Sinun täytyy jättää hänet, Jan.
Kun tapaan naisen, -
tulen vainoharhaiseksi, kun hän sanoo rakastavansa minua.
En tiedä, mitä tehdä.
Silloin on helpompaa mennä hutsun luo, sillä hän ei välitä -
sanonko, että rakastan sinua vai että tinttaan sinua.
Täytyy vain maksaa enemmän, jos haluaa tintata...
Sellaista ei ole joka paikassa. - Onpas.
Ei. - Joka paikassa on sama juttu.
Ole hiljaa, Rudy!
Tajuat kai, mitä tarkoitan.
Ymmärrän.
Eräs ruotsalainen kirjailija, jonka nimi oli Strindberg...
Hän sanoi: "Rakastavaiset, jotka laulavat" -
"samasta syystä kuin lapset, he livertävät pimeässä."
Kaikki synnyttäjät ovat aluksi naisia.
Sanakin vielä, niin lopetamme.
Sinä myönnät, että sinun on vaikea sitoutua tunneperäisesti.
Koska tiedät, että sinulla on pimeä puoli.
Ne ovat normaaleja tunteita. - Miten niin?
Jos muijasi muhinoisi toisen kanssa -
on täysin normaalia, että haluaisit tintata häntä.
Minusta se ei ole normaalia. - Mieti nyt.
Jos muijasi muhinoi vanhan, hikisen äijän kanssa, -
on aivan normaalia, että sinulle tulee halu -
murskata hänen päänsä isolla vasaralla.
Hyvä on. Sanotaan niin, että tuntisin kyllä halua.
Mutta että tekisin niin...
On pitkä matka ajatuksista tekoon.
Egyptiläiset uskoivat että ihminen ajatteli sydämellään.
Lopetamme tältä päivältä.
Saisit hitto vie lakata hölöttämästä.
Lukisit vähän historiaa. - Ole hiljaa.
Kirjat ovat kirjaimia, jotka on laitettu järjestyksen.
Meidän täytyy sitten vähän jutella hänen kanssaan.
Selvä.
Onko lapsia?
Onko hänellä lapsia? Tee se, hän saa luvan tulla paikalle.
Sano, että siihen tulee päälle korot.
En minä tiedä. Korot.
Selvä on. Terve.
Verstaalta. Työtä, työtä, työtä.
Hitto, miten surkeaa elämää.
Olet siipi maassa. Eikö sinun pitäisi lähteä kotiin rouvasi luo?
Hulluko olet?
Aina sitä on aikaa yhdelle oluelle.
Sanoit, että haluat kokiksen. Rudy lähti automaatille.
Kokis sopii hyvin. Se oli vain sellainen sanonta.
Hän se on. - Hänkö, joka erotti sinut?
Mitä hittoa sinä teit? Hänen äitinsä on tosi sairas.
Nouse ylös ja tule tänne. Minulla on asiaa. Nouse ylös.
Mitä hemmettiä sinä tulet tänne huutamaan?
Tämä ei kuulu sinulle. - Ahdisteleeko hän sinua?
Automaatti nyysi kaksikymppisen. - Tuo paskapää aikoo hakata Janin.
Mitä sinä teet? Ei!
Tuo teki varmaan tosi kipeää.
Omapa oli syynsä, jos minulta kysytään.
Otetaanko sen lompakko? - Otetaan.
Ei.
Voi ei, Bente. Mitä nyt?
Miksi vessassa oli tämä Eight Hour-voide?
Onko sinulla ollut joku täällä?
Onko sinulla ollut täällä joku nainen, Jan? Mitä?
Miksi minulla olisi ollut?
Salakuljetatko sinä naisia tänne takaovesta ja rakastelet heitä?
Myönnä se. Et sinä käytä kosteusvoidetta.
Et ole ikinä käyttänyt! Jan!
Voisitko edes sen verran kunnioittaa minua, että myöntäisit sen?
Lupaan antaa anteeksi.
Teemme kaikki virheitä.
Sano se, kulta.
Kerro se, Jan.
En suutu siitä. Saadaan asia selvitetyksi.
Voidaan unohtaa koko juttu.
Sinä etäännyt minusta.
Huomaan sen. Se psykologiko sen on saanut aikaan?
Sinä löydät jonkun toisen ja jätät minut.
Bente, en jaksa enää!
Ymmärrätkö? En jaksa enää.
Ei, Jan. Minä en jaksa enää!
Bente!
Et ikinä enää mene sen psykopaatti-psykologin luo! Tajuatko?
Näin.
Bente.
Normaalisti emme tee sellaista. - Ei niin.
Emmekä edes ehdi. On tehtävä neljä ruiskulakkausta.
Ajattelin, ettei kysyminen haittaa.
Joskus toisella kertaa.
Jos haluat henkivakuutuksen, on helpompi järjestää autokolari.
Setäni teki niin vaimonsa kanssa.
Ei ole kyse vakuutuksesta. Hänellä on vain vähän eläkesäästöjä.
Ei sen kummempaa. - Miksi hänet sitten pitäisi tappaa?
Sinun täytyy harkita tarkkaan, ennen kuin rupeat siihen.
On iso asia tappaa ihminen. Siitä saa kahdeksan vuotta.
Niin.
Hän on ollut uskoton.
Toisen kanssako? - Tiedän sen.
Ei ole totta! - On se.
Sitä on sattunut tänä vuonna.
Ja jo viime vuonnakin.
Ja kuka tietää, kuinka kauan?
Nyt se loppuu, Jan.
9, 10, 11, 12, 13, 14500. Ole hyvä.
Kirjoitamme laskun pakoputkesta, niin ei tule mitään sanomista.
Lähde töihin kuten aina, niin menemme sinne kymmeneltä.
Hautaattehan hänet Ruotsiin Musiikkitalon viereen?
Kävimme siellä usein.
Silloin kun olimme nuoria.
Hän lauloi. Hän ajatteli laulavansa siellä vielä joskus.
Hän oli aina unelmoinut siitä. Se on hyvä paikka.
Jepulis. Paljonko maksaa ajaa sillan yli?
Voidaan ostaa meno-paluulippu. - Menettekö sillan kautta?
Se on varmaan hyvä ajatus. Silloin ei tule...
Hyvin ajateltu, Rudy.
Mutta ette saa...
En halua, että hän joutuu kärsimään, mikäli sen voi välttää.
Hän ei ehdi kärsiä.
Mene nyt vain kotiin äläkä enää mieti asiaa. Nähdään ryhmässä.
Selvä.
Huomenta.
Halusin vain sanoa hei.
Hei sitten.
Asiakas tilasi grillivartaan muttei halua maksaa, kun se oli kylmää.
Soitanko poliisille? - Mitä?
Hän tilasi grillivartaan, mutta friteerausöljy ei ollut kuumentunut-
eikä hän nyt halua maksaa.
No mutta...
Sinun täytyy pyytää anteeksi ja antaa rahat takaisin.
Voitko hyvin, Jan? Onko jokin vialla?
Ei. Hoidan asian itse.
Saamari. Bente, sinä...
Sinä laulat... Sinä laulat kuin...
Kuin enkeli. - Justiinsa.
Kuin pieni enkeli.
Mitä sinä teet, Bente? Mitä?
Ja mitä te teette?
Tässä ovat Rudy jaAlf, jotka tulivat katsomaan autoa.
Sinä lauloit, Bente. - Enkä.
Rudy jaAlf pitävät oopperasta. He rakastavat oopperaa.
Mutta teidänhän piti katsoa autoa, eikö niin?
Tulimme tänne kuten puhe oli. Sitten hän seisoi ovella -
eikä se ollutkaan niin helppoa kuin luulimme.
Eihän, Alf? Alf! - Mitä?
En ikinä ajatellutkaan, että se olisi helppoa.
Entä nyt? Livistättekö sopimuksesta? Ette voi tehdä niin.
Juttu on monimutkaisempi. Haluatko itse kertoa?
En. - Minusta sinun pitäisi sanoa itse.
Mikä on vialla?
Hän on kuin ilmetty äitini.
Nenästä ja silmistä ja suusta.
Se herätti minussa tunteita, joita en ole tuntenut pitkään aikaan.
Se kosketti sisimpääni. Puhun Torbenin kanssa siitä.
Emme voi tehdä sitä.
Rakastin äitiä. Hänellä ei ollut helppoa.
Isä hakkasi häntä ja jätti hänet.
Näethän, että pääni on täynnä ajatuksia.
En näe.
Meidän täytyy puhua tästä. - Puhutaan vanhana.
En halua olla kahden aikuisen vauvan kanssa, joilla on ikävä äitiä.
Pois ne rahat! - Ota ne. Olemme pahoillamme.
Mennäänkö sisään? - Ette tule meille!
Siitä ei keskustella. Laitamme vokkia.
Että mitä?
Älä viitsi, Jan. Ostimme jo ainekset.
Oletko ollut ulkona? - Kävimme kolmestaan Kvicklyssä.
Alf on jäsen, ja hän saa alennusta.
Saan sellaisen sekin kerran vuodessa.
Sitä kutsutaan osingoksi. - Emme piittaa, Alf. Vähääkään.
Onko liha sulanut, niin että voidaan aloittaa?
Haluaisimme kuulla vielä yhden laulun.
Se ei ole hyvä ajatus. - Tässä talossa ei lauleta.
Meillä on tässä talossa oopperasääntö.
Se on aina ollut. Ei kai sitä rikota nyt?
Lopeta, Jan. Bente saa laulaa, jos hän haluaa.
Mennään keittiöön. - Hän ei saa kieltää sinua laulamasta.
Sinulla on pirun ihana vaimo. - Lähtekää. Lähtekää pois!
Rudy ei ala laittaa mitään vokkia. - Älä rupea uhkailemaan.
Samaan syssyyn haluan sanoa, ettet enää hakkaa Benteä.
Sinulla viiraa päästä, jos voit lyödä häntä.
Jos taitat hiuksenkin hänen päästään, olet kuollut mies.
Nyt alkaa uusi meininki. Olinko tarpeeksi selväsanainen, Jan?
On tapana tarjota vieraille lisää olutta -
ja lisää maapähkinöitä.
Höpsis! Lopeta!
Lauloimme paljon. Musiikkitalon oopperajohtaja Eckelstein sanoi -
että olin suurimpia kykyjä, joita hän oli opettanut.
Musiikkitalo Ruotsin puolellako? - Niin.
Pääsimme molemmat konservatorioon.
Janillakin oli aika hyvä ääni. Oli sinulla!
Mutta sitten sattui onnettomuus.
Olin keittänyt meille pastaa ja unohtanut sammuttaa kaasun.
Jan tuli keittiöön tupakka kädessään. Poltit silloin ketjussa.
Pum! Kaikki räjähti!
Vain jouluseimi jäi ehjäksi.
Janille tuli tinnitus-
ja se oli minun syyni.
Etkö kuule mitään? - Kuulen mainiosti.
Bente liioittelee aina. Tinnitus tulee ja menee.
Tinnittääkö nyt? - Eikä tinnitä.
Vähäsen. Ei se haittaa.
Vaikkei Jan enää voinutkaan laulaa, miksi sinä lopetit?
Oopperasäännön takia. - Lopetetaan nyt tämä aihe.
Mikä se oopperasääntö on? - Jan ei halua muistutusta menetyksestään.
Koska Jan ei voinut laulaa, kumpikaan ei saanut laulaa.
Asia ei ole aivan niin, Bente.
Painoit minut lyttyyn. - Mutta minä sentään jatkoin.
Sain työtä, sillä jonkunhan täytyy tienata.
Bente sen sijaan päätti alkaa kärsiä masennuksesta.
Hän lopetti konservatorionkin.
Koska sinä käskit!
Emme olisi voineet olla yhdessä, jos olisin laulanut. Se koski liikaa.
Päätin jäädä, enkä seurannut kutsumustani.
Luulin että olit innoitukseni, Jan. Että rakkaus oli tärkeintä.
Mutta olin väärässä.
Melkein heti kun olin lähtenyt konservatoriosta, -
Jan siirtyi ryminällä ylöspäin laivayhtiössä.
Yhtäkkiä ei enää ollutkaan aikaa minulle.
Ei hellää sanaa, ei pientä katsetta, -
ei että "onpa kiva pusero". Ei mitään!
Vain moitteita, moitteita, moitteita ja lautta!
Veit minulta oopperan, etkä antanut mitään tilalle. Et mitään!
Minusta olisi voinut tulla jotain, mutta sinä välitit vain lautastasi.
Sinun ihana lauttasi.
Näettekö, mitä vastaan taistelen joka päivä.
Todella paska juttu.
Hitto, Jan. Olen todella pettynyt.
Tiedätkö mitä, Jan? Minusta sinun pitäisi poistua pöydästä.
Poistu ja vie kielteinen asenteesi mennessäsi.
Pitäisikö poistua? Tämä on minun taloni.
Etkö tajua, mitä mies sanoo? - Minne minä menisin?
Ota tinnituksesi ja häivy huoneeseesi. Nyt!
Selvä.
Vokin jätät siihen.
Kiitos. Minun ei pitäisi...
Kymmeneltä. Kiitoksia. - 67, 68...
Minustakin on hauska tavata sinut.
Huomenta. - Todella mukava.
Anteeksi, että soitin näin aikaisin.
Selvä. Hei hei. Kiitos. Hei sitten.
Hän haluaa tavata minut kymmeneltä.
He haluavat esittää "La Bohemen", ja heiltä puuttuu Mimi. Mimi!
Kaikki vaatteeni ovat ryppyisiä. Minun täytyy silittää.
Minä voin silittää. - Kenen kanssa sinä puhuit?
Eckelstein pyysi minua tapaamiseen.
Entä oopperasääntö? Kaikki on samantekevää, ellei se päde.
Taas hän alkaa. Säännöt on tehty rikottaviksi.
Alf sanoi illalla viisaan asian. Ikinä ei pidä luopua unelmastaan.
Jos olisit valinnut kunnollisen psykologin, tietäisit-
että rakastavaiset eivät vain liverrä pimeässä vaan laulavat yhdessä.
Missä meikkipussini on? - Minä etsin sen.
Minä kerään tyhjät pullot. - Onko mitään ideaa, missä se on?
Kaikki vaatteet ovat rypyssä. - Löytyi!
Mene.
Mene sinä. - Miksi minä?
Miksi minun täytyy aina selvittää asiat? Pahus.
Onko jotkin hullusti? - Ei.
Tunnut olevan aivan tolaltasi. - Mikään ei ole hullusti.
Tai siis on. Bente. Hän...
Kotona on aivan hullua.
En ole ikinä ymmärtänyt sinua. Et ole ikinä osannut hallita Benteä.
En ymmärrä, ettet anna hänelle kunnolla ympäri korvia.
Mies ei lyö naista.
Bente tarvitsee pari korvapuustia, niin oppii käyttäytymään.
Enpä usko. - Aivan varmasti.
Jørgen vetäisee silloin tällöin. - Lyökö Jørgen sinua?
Hänhän on autokoulunopettaja. Olemme Jyllannista.
Onko se sinusta okei?
Naimisissa olemisessa on kyse siitä, että lyö ensin ja lyö kovaa.
Kaikki sen tietävät, vaikkei kukaan tohdi sanoa sitä.
Iltaa, Bente. - Tein ruokaa.
Miten Musiikkitalolla meni? - Miten sen ottaa.
Minä sain sen.
Sain roolin. Esitän Mimiä.
Tuskin pystyn tajuamaan sitä. Aloitan saman tien.
En ole ollut näyttämöllä ennen, mutta sain roolin.
Jumala katsoi Benteen ja sanoi...
"Pikku Bente, nyt on sinun vuorosi."
"Muut saavat odottaa, on Benten vuoro näyttää."
Alf keksi sen kotimatkalla autossa.
Missä Alfja Rudy nyt ovat?
Eivät he silloin tule, kun me vietämme kahdenkeskistä illallista.
Bente, sanon nyt vain tämän kerran.
Saat vielä tilaisuuden olla siivosti. Muuten tulee seurauksia.
Anteeksi, että olin aamulla tyly. - Lopeta tuo mielistely.
Meillä on täällä tietyt säännöt, joita me noudatamme.
Muuten tulee seuraamuksia.
Älä viitsi pilata kaikkea! Tule syömään.
Käyttäydyt kunnolla nyt heti!
Menet puhelimeen ja soitat Musiikkitaloon.
"Anteeksi, haluaisin puhua Eckelsteinin kanssa."
Sitten sanot: "Anteeksi, mutta olin aivan tolaltani."
"En tietenkään voi lähteä mukaan esitykseenne." Nyt heti!
Tajusitko? Kysyin, että tajusitko!
Vai täytyykö antaa nyrkkien puhua? - Tällä kertaa et pysäytä minua.
Tajuatko, miten iloinen olen tästä? Ja miten suuri tilaisuus tämä on?
Tämä on minun lauttani, Jan. Se seilaa 100 km: N tuntivauhtia.
Haluan mukaan kyytiin! Sinun pitäisi tukea minua.
Tämä on elämäni rooli. - Ei mikään suuri rooli.
Nyt teet sen taas! Tulen hulluksi!
Minulla ei ole aikaa vapautua niistä siteistä -
joita sinun tylsä pääsi kietoo ympärilleni. Ymmärrätkö?
Vai etkö kuule, mitä minä sanon?
Lyötkö sinä minua?
Lyötkö sinäkin nyt minua, Jan?
Lyötkö sinä naista?
Huomenta.
Onko jokin vialla, Karin? - Ei, ei.
Kannattaisi jättää viinerit vähemmälle.
Ei pidä liioitella, vaikka saakin syödä vapaasti.
Käytät väärin ihmisten hyväntahtoisuutta. Mieti sitä.
Kalafilee herroille.
Puhutte italiaa. Hienoa. - Se on kaunis kieli.
Kieli, joka on kuin luotu laulamiseen.
Olkaa hyvä.
Anteeksi...
Hitto vie, Jan! Miksi sanoit Karinille, että hän on lihava?
En ole sanonut niin. Se on valetta.
Puhuin vain hänen pullansyönnistään, mutta en puhunut mitään mitoista.
Saanko antaa hyvän neuvon? - Ei kiitos! Ne riittävät.
Voisitko tulla tänne? - En ehdi.
Meillä on italialaisia vieraita. - Tulet heti tänne!
Lopettakaa! En sanonut Karinille mitään.
Hän on hullu. Läski voi kerääntyä aivoihin.
Puhu sinä hänelle, Erik. - Jan! Ei ole kyse Karinista.
Lähdit eilen noin vain. - Minulle tuli paha migreeni.
Kauhea päänsärky. Siksi minulla on tämä kaulus.
Soitin sairaalaan. Sieltä sanottiin, ettet ole ollut terapiassa.
Olen ollut. - Vaimosi hakkaajana!
Olet valehdellut suoraan päin naamaani. Petit yhtiön luottamuksen.
On tapahtunut väärinkäsitys. - Jan! Voisitko tulla mukaani? Nyt!
Pomoni. Temperamenttinen.
Lakkaa nöyryyttämästä itseäsi.
Kun sait työn, sanoit itse viipyväsi vain pari kuukautta.
Halusit mieluummin laulaa. - Mutta korvat eivät parantuneet.
Olet ensisijainen syy siihen, että yhä useammat käyttävät siltaa.
On parasta, että lopetat palveluksessamme.
Mene, Jan.
Ole hyvä ja mene kannelle ja poistu, kun saavumme satamaan.
Jan!
En tiennyt, että olin väärässä ryhmässä.
Enkä ole ikinä sanonut Karinia lihavaksi.
Se on yhdentekevää.
Minä lähden nyt, Bente.
Selvä. - Minulla menee myöhään.
Minäkin istun tässä varmaan koko yön.
Minulla menee todella myöhään.
Minne menet?
Menen lautalle suuriin juhliin.
Siellä on bändi ja ruokaa ja juomaa. Koko henkilökunnalle.
Vieraita ei oteta. - Selvä.
Jollakulla voi olla aika kankkunen aamulla.
Selvä.
Can put that hat on
Minä lähden nyt. Hei sitten.
Hei hei. - Jee!
Thomas, pidä Benteä lähempänä itseäsi.
Juuri noin. Hyvä!
En pysty keskittymään, kun hän istuu tuolla.
Kuka? - Hän.
En tee mitään. - Jan! Mitä teet täällä?
Päivää, Eckelstein ja koko oopperan poppoo.
Haluan puhua kanssasi, Bente. - Auta häntä. Satutitko itsesi?
Ei käynyt kuinkaan. Onko sattunut jotain, Jan?
Haluan vain puhua kanssasi. - Minulla ei ole nyt aikaa. Mene pois.
Enpä taida haluta. - Hänen täytyy lähteä.
Etkö pysty keskittymään? Parin viikon päästä sali on täynnä yleisöä.
Mitä hän silloin on ajatellut tehdä? - Tästä lähtien ovet suljetaan.
Tämä on jo nytkin vaikeaa Bentelle.
Puhun kanssasi ulkona. - Etkä puhu.
Onko se lopullinen vastauksesi?
Etkö tajua, miten noloa tämä on?
Et kuulu tänne.
Onpa painostava tunnelma. Sallikaa minun poistua.
Onko teillä tällaista joka päivä? Minä lähden.
Annan vinkin. Ei kuulostanut kovin hyvältä.
Ulos täältä!
Tule, Jan. Mennään ulos.
Hei sitten. Nähdään huomenna.
Hyvää yötä. - Kiitos tästä päivästä.
Hei, kulta. Oletko vielä hereillä? - Miksi tulet näin myöhään?
Eckelstein ei halunnut lopettaa harjoituksia.
16 tunnin harjoitukset. Olen aivan puhki.
Hän panee minut raatamaan. Menetän ääneni ennen ensi-iltaa.
Eikä se paranna asiaa, että tulet sinne kesken kaiken.
Ja Rudy jaAlf... Eckelstein palkkasi heidät vain minun vuokseni.
Eivätkä he tajua mitään. Alflöi yhtä kuorolaista.
AlfjaAlf jaAlf. Olen kyllästynyt siihen Alfiin.
Ilman minua et olisi ikinä tutustunutAlfiin tai Rudyyn.
Miten niin? - Haluaisit varmaan tietää.
Mutta et ikinä saa tietää. Arvaa miksi?
Koska en ikinä kerro sinulle.
Olen aivan puhki, enkä jaksa leikkiä arvausleikkejä.
Minun täytyy lähteä.
Juuri nyt. Saman tien.
Koska minun täytyy mennä levynjulkistustilaisuuteen.
Yhden uuden levyn. - Keskellä yötäkö?
Niin nykyään tehdään. Tuo kertookin paljon sinusta.
Elät menneisyydessä. Dinosaurus-Bente.
Kuuntele, Bente. Se kuului äänestäsikin.
Se ei ole enää samanlainen kuin ennen. Ikävä kyllä.
Hei sitten.
Jan! - Niin?
Olen ajatellut yhtä asiaa.
Minusta voisi olla hyvä, jos me...
Jos me mitä?
Minusta emme ole hyväksi toisillemme.
Minulla ei ole aikaa tällaiseen.
Minullakin on aika lailla kaikkea hampaankolossa.
Puhutaan huomenna. Ei kun puhutaan nyt saman tien.
Minusta meidän pitäisi pitää pieni tauko.
Oletko sinäkin sitä mieltä? - Kuuntele.
Emme ole niin hyväksi toisillemme, kuin sinä uskottelet itsellesi.
Tunnen siipeni sidotuiksi.
Minusta meidän on paras vetää viiva tähän -
ja erota.
Selvä.
Minä en jaksa raivoamista enkä vollotusta enkä kiinni riippumista.
Siksi aioin sanoa tämän vasta aamulla.
Aamulla muutan uuteen kotiini.
Onko sinulla uusi koti? - Niin voi sanoa.
Minulla on aina ollut se. Turvapaikkana. Takaporttina.
Ja voin myös sanoa, että lautalla on eräs sievä tyttö -
johon saat tutustua jonain päivänä.
Hän on katsonut minua jo pitkään sillä silmällä.
Onko?
Lyödään nyt kaikki kortit pöytään.
Meressä ui muitakin kaloja kuin sinä, Bente.
Ylhäisiä ja alhaisia.
Hei sitten.
Hei.
Katsotaanpa... Otan vähän tavaraa mukaani.
Otan vähän vaatteita mukaani.
Jan! Mitä teet täällä? - Pölähdin yhtäkkiä.
Haluatko jotain? - Vai haluammeko me jotain?
Ole hyvä.
Johto ei pidä siitä, että työntekijät löytävät toisensa-
mutta eroni avasi uusia mahdollisuuksia.
En ymmärrä.
Olen ollut kylmä ja etäinen esimiehen asemani takia.
Mutta olen silti huomannut tietyn...
Minusta meidän on turha kiertää asiaa kuin kissa kuumaa puuroa.
Tiedämme molemmat, mistä tässä on kyse.
Otan mielelläni ensimmäisen askelen ja pyydän sinut päivälliselle.
Juodaan hyvä pullo viiniä ja syödään hyvin.
Minä...
Jan, minä...
Meidän välillämme ei koskaan ole mitään, Jan. Ei ikinä.
Olet aina ollut hullu.
Tilanne näyttää pahentuneen.
Sinä tarvitset apua.
Jaaha.
Mitä tuo silmänrajauskynä maksaa?
Jan... - Paljonko?
14,50. - Selvä.
Haluan niitä tuhat kappaletta. - Älä viitsi.
Voisitko pakata pussiin tuhat silmänrajauskynää nyt heti?
Se on vähintä, mitä voin vaatia.
Kysy ensin, maksavatko he Tanskan vai Ruotsin kruunuilla.
Ota rahat vastaan. Vaihtorahat laitat tuohon.
Kun kaikki on valmista, painat tuosta. Puomi nousee ylös.
Homma selvä. Hienoa. Kiitos.
Ruotsin kruunuillako? Rahaa, rahaa, rahaa.
Hei. Oletteko Ruotsista? Voitte maksaa Ruotsin kruunuilla.
Jan! - Jan! Mitä teet täällä?
Mitä itse teette täällä? - Menemme harjoituksiin.
Ensi-iltaan on kaksi päivää, on tosi kiire.
Oletko täällä töissä?
Ette voi jäädä tukkimaan liikennettä. - Otamme meno-paluulipun.
Sinullahan on siellä kahvinkeitin ja televisiokin.
Se tekee 1685. - Mitä?
1685.
Miksi se maksaa 1685? Yleensä tämä maksaa 470.
Se tapa on mennyttä. 1685.
Pakettiauto on yli kuusimetrinen. Hinta on sama kuin tavarajunan.
1685, tai saatte kääntyä. - Tämä ei ole yli kuusimetrinen.
Saatte kääntyä. Aiheutatte valtavan jonon.
Me käännymme. - Alf, tämä on pitkä.
Auto ei ole yli kuusimetrinen.
Bente!
Jan! Mitä teet täällä?
Eckelstein. Saat erottaa Benten. Hän ei voi olla mukana.
Miksi ei? - Hän ei kestä painetta.
Se ei onnistu. Sinä tuhoat hänet.
Hänen äänensä on taivaallinen.
Ei se ole kovinkaan kummoinen.
Tiedät hyvin, että se on. - Silloin millään ei ole väliä.
Silloin minäkin voisin olla mukana. - Ei, ei, ei, ei...
Miksi en? - Voisiko sinusta muka tulla suuri oopperalaulaja?
Paljonko painat? 40 kiloa? Ei, ei...
Jan, sinulla ei ole ikinä ollut sitä jotain.
Minusta minulla oli. Ennen kuin korvani vahingoittuivat.
Minä pidin sitä onnettomuutta lahjana.
Jotta et tuhlaisi aikaasi mahdottoman unelman takia.
Olet elänyt unelmissasi. Yritä päästä eteenpäin.
Anna ainakin Benten päästä eteenpäin.
Se, mistä ihminen uneksii, ei aina käy yksiin sen kanssa -
mihin ihminen pystyy.
Tänne ei saa tulla kävellen.
Tiedän. Halusin vain sanoa hei.
Illalla on ensi-ilta. - Minulla ei ole aikaa tulla.
Ota tämä. Haluaisin, että tulisit.
Minua hermostuttaa. En ole ikinä laulanut yleisön edessä ilman sinua.
Hoidan siltaa. En voi juosta ensi-illoissa.
Jan... - Miksi juoksentelet täällä?
Rudy jaAlf ovat menossa tuolta. Se on halvempaa. Olet niin kallis.
Niin olen, Bente.
Hauskaa iltaa.
Samoin.
Haloo! Avaa ovi.
Hiljaa! Olet myöhässä. Esitys alkaa jo.
Enkö pääsisi sisään?
Tiedät säännöt. Ovet suljetaan, kun esitys on alkanut.
Emmekö voisi rikkoa sääntöjä? - Sääntöjä ei rikota, Jan.
Ei. - Ei niin. Mene nyt.
Kyllä sääntöjä voi rikkoa.
Minun täytyy nähdä Bente. Hän on koko ikänsä halunnut laulaa.
Avaa ovi tämän yhden kerran.
Vain tämän kerran. Parvella on vapaa paikka.
Hiivi hiljaa sisään. Muuten tapan sinut.
Hiirenhiljaa.
Ääliö.
Anteeksi.
Niin... Niin.
Kiitos. Paljon kiitoksia. Kiitos.
Paljon kiitoksia.
Tarvitsen raitista ilmaa.
Tietä rouvalle. Pois tieltä.
Tietä. Tule. Tehkää tilaa.
Kiitos. Tarvitsen...
Rakkaalle Bente-murulleni
Jan!
Bente.
Sinä tulit. - Tietenkin tulin.
En nähnyt sinua. - Anteeksi.
Rakastan sinua. - Minäkin rakastan sinua.
Rakas Bente.
Mennään.
Suomennos: Scandinavian Text Service 2007